-De har kontroll. -De må være forsiktige.
Du maler alltid fanden på veggen. Det går bra.
-Det var bestemors piano. -Så bruk det, da.
-Jeg underviser jo. -Lag din egen musikk, mener jeg.
-Etter fødselen. -Det sier du alltid.
Hold opp.
-Naboen. -Hei.
Velkommen hit.
Et originalt stykke.
Lille Larissa.
Au!
-Hei! Hva er i veien? -Barnet sparket skikkelig hardt.
Der. Kjenn.
-Han er livlig. -Og sterk.
-Er du sikker på dette? -Det er sent å spørre om det nå.
-Med det nye firmaet og alt. -Slapp av. Jeg fikser det.
-Men vil du ha barnet? -For et dumt spørsmål.
Hørte du hva hun spurte om? Han sier: "Det var slemt, mamma."
Colton etter din far er fint. Vi mangler et mellomnavn.
-Hva med din fars navn? -Clifford? Nei, det hater han.
-Hva med Francis etter fetteren min? -Ja, han er så snill.
Colton Francis Kane. Det høres ganske bra ut.
-Vet du hvor høyt jeg elsker deg? -Ja.
-Kan jeg vise deg det? -Nei. Jeg er som en strandet hval.
Vi liker hvaler. Vi donerte penger til den organisasjonen.
Er Matthew nervøs for å bli far?
Skrekkslagen. Apropos Matthew.
-Vi hadde sex i kveld. -Nå må Colton gå i terapi.
-Var det galt av oss? -Jeg tuller bare.
-Dr. Chan sa det var greit. -Det er det. Slapp av.
-Kommer du til fødselen? -Ja da.
Han har ikke sparket på et par timer. Kanskje noe er galt.
Han er nok bare sliten og følger legens råd om å slappe av.
-Hva om det er noe galt? -Det går bra.
-Hvor kom denne fra? -Den stjal jeg i naboens hage.
-Stjal du den? -Jeg gjør alt for deg.
Jeg stikker. Pappa sendte melding og vil møtes utenfor.
Utenfor? Er alt i orden?
Ja. Du kjenner faren min. Alt er alltid i orden.
-Takk for frokosten. -Det var så lite.
-Hei. Har du fortsatt nattevakt? -Noen må jo ha det.
-Hva skjer? -Jeg har handlet.
Du store.
-Var du sånn da jeg var barn? -Verre.
Så det er sånt man gjør. Hva om jeg blir en dårlig far?
Tull. Jeg skal hjelpe deg.
Jeg ville egentlig vente et par år med å få barn.
Men nå gleder jeg meg faktisk.
-Det blir nok visse endringer. -Tro meg: Alt blir annerledes.
Derfor vil klienten min inngå forlik. Jeg ordner papirene. Greit. Takk.
Latte, dobbel espresso.
Takk, Carol. Det er fjerde dag på rad.
Du er praktikant og trenger ikke å gjøre sånt for meg.
Takk.
Hei. Jeg heter Larissa. Jeg har nettopp flyttet inn.
-Hva heter du? -Ann.
Hyggelig å hilse på deg. Det er en gutt.
Jeg har termin om fire uker, seks dager, åtte minutter og to minutter.
Det håper vi i hvert fall.
Hjelp! Ring en ambulanse.
-Vi må stoppe blødningen. -Blodtrykket faller.
-Barnet har ikke puls. -Hjertestans i operasjonsrom 2.
Det er eklampsi. Hun var klinisk død i ett minutt.
Det kan få følger.
Hva med barnet?
Jeg er lei for det.
Jeg vil se barnet mitt.
Elskling ...
-Det er ikke så lurt. Jeg så det. -Det?
-Eller ham ... Jeg så ham. -Jeg må se Colton.
Unnskyld?
Min kone ... Vi har akkurat mistet et barn.
God dag, Larissa. Pastor Lopez. Jeg er sykehusprest.
Kondolerer.
Skal jeg be sammen med deg?
Jeg vil se sønnen min.
Skal vi be?
Takk for at du prøvde å hjelpe.
La meg gjøre det, elskling.
Går det bra Hva er det?
Se på meg. Jeg henter sykepleieren.
Et slikt traume gir ofte mareritt. Det er en helt spesiell sorg.
Mange av mine pasienter har god nytte av dette antidepressive middelet.
Det er apotek nedenunder.
Hun blir nok svimmel inntil kroppen har blitt vant til pillene.
Det anbefales at vi møtes hver uke. Hva sier du til det?
Får jeg barnet mitt tilbake da?
Jeg var død i ett minutt. Aner du hva jeg så?
Forsiktig. Går det bra?
Legen har rett. Pillene gjør meg svimmel.
-Hva så du? -Når da?
Det du sa til dr. Neidorf. Hva så du da du fikk hjertestans?
Jeg husker ikke.
Den dama er så rar.
Jessica har lagt igjen fire beskjeder. Skal du ikke ringe henne?
Er det greit at jeg drar på jobb?
Hvis vi skal få et normalt liv igjen ...
Normalt? Hvordan skal vi få et normalt liv igjen?
-Tenk at du bare sovnet i går. -Dette er vanskelig for meg også.
-Du ville ikke ha barnet. -Det er ikke sant.
-Vi burde ikke ha elsket den natta. -Hva?
-Dette er din skyld. -Ja vel. Greit.
Ta pillene dine. Spis noe først.
-God morgen, Matt. Latte? -Det er "Mr. Kane".
Hva vil du, Carol?
God morgen. Ruth Stanton, jeg bor lenger ned i gata.
Dette er Barney. Hvordan har barnet det?
-Hva mener du? -Du var gravid. Det er du ikke nå.
-Barnet var dødfødt. -Det var veldig leit å høre.
Si fra hvis du trenger noe, eller bare vil snakke om det.
Jeg heter Larissa Kane.
-Jeg skal be for deg. -Takk.
-Du, Ruth? -Ja?
Hun som bor der inne, Ann, har hun barn?
En datter. Jeg vet bare at hun sitter i rullestol oppe ved vinduet.
Hun har gjort det i årevis. Det var ekkelt i starten,-
-men jeg er vant til det nå.
Så, så.
Så, så, Colton. Mamma er her. Slapp av.
FRANK PELWAY PÅGREPET I "GRUSOM BARNEMISBRUKSSAK"
PELWAYS STUMME DATTER SOM SITTER I RULELSTOL,
BLE "OFRET TIL SATAN"
Hold opp, hold opp ...
Jeg måtte jobbe overtid. Unnskyld.
Greit.
Det går bra.
-Går det bra med deg? -Ja.
Jeg så ham.
Colton. I barnesenga.
-Hva har jeg gjort galt? -Ingenting.
Det burde vært jeg som var død, ikke han.
Det må du ikke si, elskling.
Du spurte meg hva jeg så da jeg var død.
Noen eller noe ... tok tak i meg.
Jeg prøvde å skrike og løpe, men kunne ikke snakke eller bevege meg.
Og det dro meg ned til ... ild.
Det var flammer.
-Jeg vet ikke. Hjelp meg. -Kom her.
Dr. Neidorf sier at du må ta én ekstra pille hver gang, OK?
Du blir kanskje litt svimmel.
Her er listen over elevene dine. Du bør ringe dem.
Det kan jeg ikke, elskling.
Du må ta det med ro i dag. Pass på at du spiser noe.
Min skytsengel, akkurat som på skolen.
-Skal jeg følge deg ut? -Gjerne.
Vet du hva? Jeg skal bake yndlingskaken din.
Sjokoladekake med glasur.
Jeg trenger ikke psykolog, jeg trenger bare litt tid.
Den nysgjerrige dama og datteren hennes.
-Har hun en datter? -Hun er besatt av meg.
Hun holder øye med meg hele dagen fra det vinduet.
-Ring elevene dine. -Greit.
-Noen av dem takler ikke Mozart. -Prøv med Beethoven.
Og ta pillene dine.
Jeg kan ikke. Jeg klarer ikke mer!
Har hun prøvd å ta livet av seg før?
Én gang. Hun tok overdose da hun var 16.
Hun var deprimert etter at faren døde.
Vi beholder henne her. Hun kan komme hjem i morgen.
Du får resept på noe beroligende, så hun får sove.
-Få deg litt søvn selv også. -Ja, du har rett.
Hei.
God dag, Mr. Kane. Hvordan har kona det?
Vi vil gjerne ha barnet gravlagt.
Jeg har bedt for dere.
Kan jeg spørre deg om noe? Tror ...
Tror du at ...?
Unnskyld, det er for sprøtt.
Nei, hva er det?
Det skremmer meg bare å si dette.
-Tror du at man kan bli besatt? -Jeg har sett så mangt.
Har du mulighet til å komme hjem til oss i morgen-
-og snakke med Larissa? Hun har oppført seg veldig annerledes.
En nær døden-opplevelse påvirker folk.
Det kan endre atferden deres overfor andre.
Hun sier ...
Da hun var død i ett minutt,-
-var det noen eller noe-
-som dro henne ned i flammene.
Hun brant i ilden. Har du hørt om sånt før?
-Jeg kan komme klokken fire. -Takk.
Skal vi be?
I Faderen og sønnens og den hellige ånds navn, Amen.
Vår far i himmelen.
La navnet ditt helliges. La riket ditt komme.
La viljen din skje på jorden slik som i himmelen.
Gi oss i dag vårt daglige brød,-
-og tilgi oss vår skyld,-
-slik også vi tilgir våre skyldnere.
Og la oss ikke komme i fristelse, men frels oss fra det onde.
Amen.
Tilgi meg, Gud.
Husker du da vi møttes?
Alle på skolen snakket om jenta som prøvde å ta livet av seg.
Alle unngikk meg. Men ikke du.
Du sa: "Det skal gå bra."
Det var kjærlighet ved første blikk.
Min skytsengel.
Jeg har deg.
Forsiktig. Se hvor du går.
Pastor Lopez. Jeg ringte, men de sa du allerede hadde gått.
-Beklager at jeg plaget deg. -Unnskyld?
Min kone er ikke besatt.
-Så jeg beklager bryderiet. -Kan jeg snakke med henne likevel?
-Hun sover. -Nei, det gjør hun ikke.
-Jeg er her for å hjelpe deg. -Det kan du ikke.
-Tror du på Djevelen og Helvete? -Jeg lever i Helvete akkurat nå.
-Er Satan her? -Bare hvis du har tatt ham med.
-Kan jeg få velsigne deg? -Jeg er ikke besatt, men i sorg.
-Det fins mange besettelser. -Det er best du går.
-Jeg velsigner deg i Faderens ... -Takk. Takk for at du kom.
Jeg må straffes.
Presten sa det fins mange besettelser, men Larissa så ...
Larissa har problemer med å gi slipp på ting, det vet du.
Hun må gi slipp på Colton.
-Jeg vil hjelpe henne med det. -Hvordan?
En venn av meg hjelper døende på vei.
-Larissa er ikke døende, så ... -Men hun var jo død i ett minutt.
Jessica, jeg tror ikke på sånn hokuspokus.
Du kontaktet meg. Jeg kan hjelpe deg.
Jeg tar flyet i morgen tidlig. Du trenger ikke hente meg.
-Flott hus. -Takk.
Søsteren min.
-Min vakre søster. -Hei.
Kom, du må ut av senga, og så kaster vi pillene.
Matthew drar på jobb, og så skal vi besøke Pedro Salazar.
-Hvem? -En venn.
Kom. Nå skal du føle deg bedre.
-Kom, jeg kjører. -Greit.
Du kan bare gi slipp. Det er ingenting å være redd for.
-Godt å se deg. -I like måte.
-Jeg heter Pedro. -Larissa.
Han har funnet fred.
Han er nesten klar. Sånn er det ikke alltid.
Mange forlater ikke livet fredelig. Ikke engang etter døden.
Da du døde, gikk du gjennom porten mellom livet og døden.
Derfor er du så tett knyttet til de døde.
-En ånd vil ha kontakt med deg. -Colton.
Nei, den er fortsatt på jorda og er ikke klar til å dra.
-Den nekter å dra. -Men hva med Colton?
Hans ånd vil gjerne dra. Sitt ned.
Han vil alltid være en del av deg.
Gi slipp på ham. Si til ham at det er greit.
Bare lukk øynene og si det du trenger å si til ham.
Han har dratt.
Jeg føler det. Han har dratt.
Takk.
Denne ånden ...
Hun er veldig sterk. Du må ikke slippe henne inn, Larissa.
-Inn hvor? -Inn i deg.
-Er min søster i fare? -Ikke hvis viljen din er sterk.
Viljen til å leve betyr alt.
Jeg elsker deg, Jess.
God tur hjem, og ha en fin yogamesse. Og takk for alt.
-OK. Glad i deg. -I like måte. Ha det.
Jeg ringer.
-Ha det. -Ha det, skatt.
Datteren din stirrer på meg fra vinduet døgnet rundt,-
-og nå har jeg fått nok.
Få henne til å slutte, ellers ringer jeg politiet.
Jeg vet hvor ulykkelig du er.
Det er bursdagen din, Isabelle. Du er 24 år.
Du har sett på andre så lenge. Du vil bare være som dem.
Jeg vet hvor ulykkelig du er.
Ikke vær redd.
Isabelle.
Tilgi meg.
Unnskyld. Tilgi meg.
Slipp meg ut, Isabelle! Jeg er glad i deg.
Du!
Hva gjør du her? Jeg ringer politiet.
-Nødsentralen. -Noen har brutt seg inn hos meg ...
Jeg har tatt feil. Unnskyld.
Larissa, Larissa?
Hvorfor var alarmen slått på?
Hva gjør du?
-Kjenner du ikke den fæle lukta? -Nei, jeg lukter ingenting.
Kanskje det ligger en død rotte under huset, men det er ekkelt.
Dette er Saratoga Springs. Det er ingen rotter her.
Anns datter, hun som alltid glor, brøt seg inn. Hun var på Coltons rom.
-Ringte du politiet? -Ja, men ...
Men så var hun borte og tilbake ved vinduet i rullestolen sin.
Så en kvinne i rullestol brøt seg inn og kom helt opp til barnerommet.
Hun satt ikke i rullestolen da hun var her.
Greit.
Hold opp med det der.
Det er ingen lukt her. Det er ingenting.
Nå skal jeg vise deg noe.
OK, hun er ikke der akkurat nå, men ellers er hun alltid der.
-Jeg tar ikke pillene. -Kanskje du burde det.
-Jeg så henne. -Du så barnet vårt også.
Jeg har ikke sett ham siden vi var hos Pedro.
-Bra. Det er framskritt. -Så kvinnen var bare innbilning?
Tror du jeg er gal? Skal jeg ta pillene igjen?
Jeg vil bare ha kona mi og mitt gamle liv tilbake.
Det kommer ikke til å skje.
Jeg elsker deg, men hvis det skal være slik ... Jeg klarer ikke mer.
-Tror du jeg gjør det? -Ingen av oss gjør det.
-Er det en trussel? -Det er sannheten.
Ja vel. Jeg har lagd sjokoladekake til deg.
-Kan du lukte det? -Nei, jeg lukter ingenting.
-Det er noen i huset. -Det er ingen her, elskling.
-Jo. -Alarmen er på.
Kanskje den ikke virker. Har du tenkt å sjekke det?
Ja.
-Jeg er oppe. -Ta med pistolen.
-Den virker. -Men det var noen i huset.
Jeg vil ikke krangle, bare sove. Jeg har det travelt i morgen.
-Så gi meg pistolen. -Glem det.
FRANK PELWAY SIER I RETTEN, AT HAN "GA SIN DATTER TIL SATAN"
PELWAY MISBRUKTE ANGIVELIG
DATTEREN UNDER SATANISKE RITUALER
PELWAYS SELVMORD I FENGSEL BLE KALT ET "SATANISK RITUAL"
HAN SA HAN GA ISABELLE TIL SATAN, OG AT HUN NÅ TILHØRTE HAM
-Hei. -Hei. Har det vært en lang natt?
Det er det alltid. Kjeltringer sover aldri.
Hva skjer?
Da mamma forlot oss,-
-sa jeg til meg selv at det kom til å gå bra.
Jeg gjentok det helt til jeg trodde på det.
Men det er pisspreik. Det går ikke alltid bra.
Du har rett, men man må få det beste ut av hvordan det går.
-Ble du sint da mamma forlot oss? -Jobben min var vanskelig for henne.
-Tilga du henne noen gang? -På min egen måte.
Men jeg hadde jo deg å ta meg av, ikke sant?
Jeg tror ikke jeg er like sterk som deg.
Hvis du falt mens du spilte basket, ble jeg alltid redd.
Men du reiste deg igjen.
Spilte videre. Du lot deg ikke stoppe.
Du ble jurist, og du sto bare på. Jeg er veldig stolt av deg.
Matt, du er den sterkeste jeg kjenner.
Ut med deg! Ut, ellers skyter jeg!
Larissa? Larissa?
Larissa?
-Jeg ville ha blitt en dårlig mor. -Ikke si det.
-Det må ligge i genene. -Hva mener du?
Faren min hadde det samme. Han så og hørte ting.
Og så gikk han ned i garasjen,-
-satte seg i bilen og lot eksosen gjøre jobben.
Du sa det var hjerteinfarkt.
Det sa vi bare til folk. Det var jeg som fant ham.
Jeg ropte ikke på mamma.
Jeg ropte ikke på noen. Jeg satt bare der i flere timer.
Jeg ønsket av hele mitt vesen at han skulle våkne.
Så kom mamma ...
... og hun gikk fullstendig amok.
Hun sa at jeg var et fryktelig menneske, og at jeg var syk.
Akkurat som ham.
Du må ikke gå fra meg.
Drittkjerring! Ut med deg! Ut!
Hun lå i ...
Hun lå her. Jeg så henne ...
Se. Hun er i vinduet. Si at du kan se henne.
-Se, Matt! Si at du ser henne. -Jeg ser ingen.
Jeg klarer ikke mer.
Jeg vil bare at det skal slutte. Få det til å slutte.
Vil du hjelpe kona di?
Så få henne innlagt på psykiatrisk avdeling.
-Hvor lenge? -Så lenge hun trenger det.
Jeg tror ikke jeg kan gjøre det mot henne.
Hun lider av vrangforestillinger.
Hun er en fare for seg selv, og sikkert også for deg.
Jessica.
Få det til å slutte.
-Kom inn. -Takk for at du ville snakke med meg.
-Jessica er bekymret. -Det er jeg også.
Jeg sa til kona di at hun måtte kjempe og bevare livsviljen.
Sorgen har fått henne til å miste den viljen.
Men ånden vil leve i Larissa. Den vil ta over livet hennes.
-Så det er en besettelse? -Hun vil bytte liv med Larissa.
Bytte liv?
Ånden føler at Larissa ikke verdsetter livet. Da er hun sårbar.
Hennes gode liv er fritt vilt.
Da Larissa var her, merket jeg at ånden var vred.
-Var den vred? -Over sitt eget dårlige liv.
Og vred fordi Larissa har gitt opp sitt liv.
Vinner ånden, kan vi bare redde Larissa ved å drepe henne.
Skal jeg drepe kona mi? Hva mener du?
Hun må føres tilbake til porten mellom liv og død og velge livet.
Du elsker Larissa og vil redde henne, så du må gjøre dette for henne.
Jo lenger ånden er i Larissas liv, jo vanskeligere blir det.
-Kan jeg se ånden? -Noen av oss kan se den.
Har kroppen vært død lenge, er ånden vanskelig å se.
-Men hun kan se den? -Hun har gått gjennom porten.
Hun ser ånder slik vi to ser hverandre.
Du ser først ånden når den overtar Larissas liv, eller har gjort det.
Det høres ...
Larissa må velge livet, ellers mister du henne for alltid.
Larissa? Elskling?
Larissa?
Å nei. Hei, kan du høre meg?
OK. Kom her.
Kast opp.
Sånn, ja. En gang til.
Ta en slurk til.
-Hun holder øye med oss. -Det er ingen her.
-Jo. -Nå går jeg til naboen.
Jeg går opp til vinduet og viser deg at det ikke er noen der.
-Du vil vise at jeg er som faren min. -Jeg vil bare hjelpe deg.
Bli her og se etter meg der borte.
Hallo?
Mrs. Pelway, det er Matt Kane, naboen.
Mrs. Pelway?
Trenger du hjelp?
Er det noen hjemme? Hallo?
Ann?
Er det noen der inne?
-Nødsentralen. -Jeg har funnet et lik.
-Har du funnet et lik? -Ja, i nabohuset, Oak Drive 999.
-Hallo. Matt, hva er i veien? -Du må komme, pappa.
Jeg så henne, elskling.
Jeg har funnet et lik på rommet hennes. Politiet er på vei.
Jeg kommer straks. Hvil deg.
Jeg må snakke med politiet.
Isabelle Pelway, 24 år. Hun ble født lam og stum.
Hun ble kvalt. Rettsmedisineren mener det skjedde for to uker siden.
Vi flyttet inn for to uker siden.
Hva gjorde du her i kveld?
Jeg ville snakke med Ann, Mrs. Pelway.
-Om hva? -Bare sånne naboting.
-Hva ville du snakke med henne om? -Om min kone.
-Og når så du Ann Pelway sist? -For to dager siden. Hun snoket.
Hun holder øye med oss fra vinduet. Det skremmer kona mi.
Jeg ville be Mrs. Pelway slutte med det.
Vi leter etter henne, så ring hvis du ser henne.
Greit.
-Det går bra. -Takk for at du kom.
Vet du hva jeg tror?
Det er over nå som liket er funnet.
Hun har fått fred.
Det er over, Larissa.
Det går bra.
Isabelle, jeg trodde jeg kunne sette deg fri.
Jeg trodde jeg hjalp deg.
Jeg tok feil. Jeg sviktet deg, akkurat som faren din.
Det er over. Legg deg igjen.
Unnskyld. Jeg ønsket så mye mer for deg.
Jeg ba om at du skulle komme.
Mora er tilbake. Ned! Hun må ikke se deg.
-Smith. -Det er Matt Kane.
-Ann Pelway er kommet hjem. -Det er umulig.
-Jeg ser på henne akkurat nå. -Nei, det gjør jeg.
Ann Pelway har tatt livet av seg i bilen nede ved elva.
Mr. Kane? Mr. Kane?
Er du der? Send noen betjenter til huset hennes.
Jeg er her for å sette deg fri.
Så jeg alltid kan være sammen med deg. Det var derfor jeg gjorde det.
Å nei ... Tilgi meg.
Larissa?
-Jeg vil ha deg for meg selv. -Jeg vil ha kona mi tilbake.
For sent.
Du kan ikke redde henne. Du tilhører meg.
Du er min.
Larissa, jeg er her.
Jeg er her, Larissa. Jeg elsker deg.
Ikke gjør det!
Nei, Isabelle!
Velg livet!
Jeg kan få deg til porten, men du må vende tilbake.
Vend tilbake, elskling. Jeg elsker deg. Velg livet. Velg oss!
Larissa! Velg livet!
Slipp, ellers skyter vi!
Det er eklampsi. Hun var klinisk død i ett minutt.
Det vil kanskje få følger.
-Hva med barnet? -Du har en sunn og frisk gutt.
Velkommen tilbake, elskling.
Velkommen til livet, Colton Francis Kane.
-Jeg har den. Forsiktig. -Takk.
Hei, du. Nå er vi her.
Han sover.
-Hva så du? -Hva?
Hva så du da du var død?
Jeg husker ikke.
Tekst: Jørn-Are Haugli Johansen Scandinavian Text Service 2019